Jeg er Uhtred, søn af Uhtred.
Jeg rejste nordpå til Cumbraland,
hvor en hellig mand drømte, at en slave ville blive konge.
Er det dig?
Jeg er Guthred.
Jeg besøgte danerne forklædt som en død rytter
og sikrede Guthreds løsladelse.
Over de jordiske rester af en helgen blev han kronet til konge.
Byg en hær, og jeg vil kommandere den.
- Sov godt. - Godnat.
Sov godt.
Din søster er køn.
Det selvsikre, langhårede fjols der. Han er en skuespiller...
Jeg er sikker.
I Eoforwich rejste sakserne sig mod deres angribere,
brødrene Erik og Siegfrid.
Jeg ved, at brødrene vil søge hævn, for hvad de har mistet.
Og at Kjartan den onde ikke vil hvile i sin søgen efter den døde rytter.
Uhtred Ragnarson er min.
Skæbnen betyder alt...
KONGERIGET NORTHUMBRIA
Jeg ser, at den nye konge holder dig travl.
Det gør han. Jeg kender dig ikke.
Hvor finder jeg denne Uhtred?
Herremand Uhtred er der,
med kongens garde og kongen og halvdelen af byens folk.
Clapa er en bjørn.
En stor, vred bjørn. Skal vi stoppe?
Slet ikke.
Med lidt held bliver han ramt.
Han viser sig bare.
Jeg tror, at damen føler det samme.
Det gør de normalt.
Selv hans ar er flotte.
Ikke alle sværdslag dræber!
Et drab er noget, man skal arbejde for!
Om det er mand mod mand eller i en skjoldparade,
så er alt under knæet sårbart.
Et slag på anklen dræber dig ikke,
men det åbner døren, og døden selv vil træde ind.
Så gør ikke, hvad Clapa har gjort, stræk jer ikke.
Gør ikke jeres halve krop til et mål.
Hent vand.
Tilgiv mig, vi leder efter Uhtred, kommandøren af kongens hær.
Vi kommer for at tilbyde vores sværd.
Fremragende!
Hvem hører I til?
Vi tjenere daneren, jarl Brynjar. Vi har bosat os mod nordøst.
Jeg kender Brynjar.
Jeg er Guthred, konge af Cumbraland.
- Tilgiv mig, herre. - Nej, nej.
Hvis I er her for at slutte jer til mig, er der intet at tilgive.
Er Brynjar ikke med jer?
Min herre er en gammel mand nu.
Hvorfor har han sendt jer?
Han frygter, at nogen som Kjartan vil tage hans land.
Hvis kong Guthred er mod Kjartan, så er vi med ham.
Fremragende.
Virkelig fremragende.
- Du må være Uhtred. - Det er jeg.
Der er ale og mad på vognen, hvis I er sultne.
- Velkommen. - Herre.
Velkommen.
Vi må spise, fader, før maden er væk.
Sandelig.
De ligner gode mænd, kampdygtige mænd.
Du bør bruge dem som husvagter.
Fyld jeres maver.
Er I rejst langt?
Det er vi.
Jeg hedder Halig.
Jeg er sulten.
Jeg vil være kristen.
Som min far før mig, vil jeg døbes.
Det gør ingen skade, herre. Jeg er blevet døbt to gange.
Det er vand og ord.
Og jeg tænkte, at jeg burde gifte mig med en sakser.
For at vise at Cumbraland og Northumbria er for begge folk.
Det er godt tænkt.
Jeg ville vælge Hild.
Jeg synes om hende...
Men jeg har brug for en, der er yngre,
der er klar til at føde.
Du bør være sammen med Hild.
Nej.
Det bør jeg ikke.
Jeg har set dig kigge på min søster.
Hun tiltrækker blikket, hvad kan jeg sige?
Gisela har værdi.
Det har jeg også.
Herre, vi bør marchere mod Eoferwic, så snart vi er klar...
Mens det stadig er i saksiske hænder, før brødrene vender tilbage.
Jeg vil tale med abbeden.
Herre, abbeden er abbeden.
Jeg er kriger, du er konge.
Abbeden og hans drøm er grunden til, at jeg er konge.
Jeg taler med abbeden, og min søster vil gøre sin pligt.
Tøm den her for mig, Clapa.
Herre.
Fru Gisela.
Herre Uhtred.
- Må jeg sidde? - Værsgo.
Er du kristen?
Nej.
Jeg ville sidde her for at behage abbeden, men...
Men nu finder jeg, at...
At der er fred her.
- Jeg forstyrrer dig. - Nej.
Det gør du ikke.
Jeg tænkte på min bror...
Og at han nu tror, at han er min far.
Han er konge.
Jeg tilhører ikke ham.
Han tror noget andet, men jeg vil ikke være hans gave.
Og tror du, at du har et valg?
Jeg vil ikke være hans gave.
Jeg har min egen vilje.
Og abbed Eadred drømte, at min bror var konge, men det var ikke hans idé
at tilbyde en løsesum,
det var ikke hans idé at gå til Alfred for at få sølv.
- Var det dig? - Ja.
Men når alt det er sagt, uden dig, herre,
ville min bror ikke være fri.
Det er min skæbne.
Du bør kalde mig Uhtred.
Abbeden og din bror vil høre, at vi har siddet alene sammen.
Må jeg spørge...
Hvis du hører, at jeg skal tilbydes som brud,
så sig til.
Det skal jeg nok.
Hvad vil du gøre?
Jeg vil beslutte,
om jeg skal blive eller rejse.
Hvorhen?
Måske har jeg sagt for meget.
Uhtred.
Frue.
Kald mig Gisela.
Herre? Jeg skal sige, at din hest er syg, herre.
Råb, og du er død.
Mine herrer Kjartan og Sven sender deres hilsner...
Uhtred Ragnarson.
Vi har en lang rejse foran os.
Og du ser kun halvdelen.
Clapa.
Clapa, danerne!
De grimme danere, der sad der, hvornår gik de?
Jeg har lov at tage et øje.
Hvilket ét vil du beholde?
Det blå.
Jeg sværger, at jeg slår dig ihjel, før vi når Kjartan.
Jeg ser frem til, at du prøver.
Nej! Jeg må have én af dem i live!
Ikke dig.
I aften har ondskaben besøgt Cumbraland,
og den blev besejret af mænd,
der nu har vist sig som krigere!
Det er vores første sejr,
og det bliver ikke vores sidste!
Det bliver ikke vores sidste!
Så lad os fejre!
Clapa! Halig!
Hug deres hoveder af og læg dem i en sæk.
Jeg vil forære dem til Kjartan.
Ja, herre.
I er langt fra, hvad jeg ville kalde krigere,
men I gjorde det godt.
- Jeg er taknemmelig. - Tak.
Jeg vil gerne tale med Uhtred.
Det kan du ikke.
Jeg vil tjene ham.
Det kan du ikke!
Og luk så kæften, før jeg fylder den med min støvle!
Hvornår vil du begynde?
Når jeg er fuld.
- Har du gjort det her før? - Aldrig.
Men jeg ved, at det er bedst at vente på, at blodet størkner.
Jeg vil gerne have noget af deres brynje eller læder.
Jeg vil tjene det...
Ved at tage det første hoved.
Tag, hvad du vil. Bare tag det.
- Nej, jeg vil tjene det. - Du tjente det i staldene...
Jeg må vænne mig til,
hvordan det føles.
Hild!
Vi bruger en økse.
Herremænd og jarler af Cumbraland,
jeg takker jer for at vise så stor en enighed.
Cumbraland er med årene
blevet et land for både danere og saksere.
Sammen, med den Kristne Guds kraft,
- kan vi opnå store ting. - Amen.
- Amen.
Som jeres konge
har jeg besluttet, at vores hær skal marchere...
Mod Eoferwic!
Herre... Jeg er Ulf.
Ulf?
Min far talte varmt om dig.
Har du noget at sige?
Jeg siger, at vi ingen fjender har i Eoferwic.
Men der er mange fjender, der ville angribe vores land i vores fravær.
Jeg gav dig mænd til at beskytte mit land
og mine naboers land, ikke forlade det.
Jeg modtager nyheder fra hele Northumbria.
Vores fjender er optaget andetsteds.
Er det nyheder eller rygter?
Brødrene har krydset Tuede.
Kjartan den onde er fanget i sin fæstning
og Aelfric, herremand af Bebbanburg, vover ikke at angribe en hær,
der bærer den velsignede sankt Cuthbert foran sig.
- Og hvad med irerne? - Ja.
- Hvad med skotterne? - Ja!
Hvad med overløbere og plyndrere?
Hvad med afgrøder på marken og kvæg i bakkerne?
Herre Ulf, jeg er for nylig kommet fra Eoferwic,
og jeg siger dig, at der er rigdomme.
Sølv og krigens belønninger: Heste, sværd, endda land.
Og kvinderne?
Ja! I særdeleshed kvinderne!
Eoferwic er et syndigt hul,
fyldt med synd og løsslupne kvinder.
Det er en by, der må renses.
Renses af denne hellige hær! Vi har styrkerne!
Gud er med os!
Vi bliver rigere i krop og sjæl.
Vi bliver Northumbrias herrer!
- Fremad! - Ja!
Til Eoferwic!
Vil du dele et krus ale med mig?
I morgen må jeg tilbage til Wessex.
Du bør blive.
Northumbria er dit hjem.
Og Alfred er min konge.
Vil du være sikker på din rejse?
- Hvem rider du med? - To mænd.
- Krigere? - Munke.
Men de vil begge bære et tungt kors.
Jeg vil være i sikkerhed.
Jeg har dem her.
Det er sankt Cuthberts tænder.
De er en gave til Alfred
og min helligste beskyttelse.
- Tror du, de stadig bider? - Nej, Uhtred, jeg tror blot.
Tro er en stor trøst.
Lov mig, at du ikke vil gøre noget dumt.
Hvordan kan jeg love noget, jeg ikke kan holde?
Dumhed er i min natur.
Du må være træt af mine belæringer, men her er én til:
Du er vejledt af dit hjerte,
og det er et godt hjerte,
jeg beder til, at det aldrig formørkes.
Fru Gisela, ligesom Alfreds datter Aethelflaed,
har et formål,
et højere formål end behov eller lyst... Eller endda kærlighed.
Jeg har set, hvad andre har set, tiltrækningen.
Hun har sine egne tanker.
Kong Guthred ser dig måske som en ven, men hans nærmeste gør ikke.
Det er intet problem.
Du har måske kongens ene øre, men de har uden tvivl det andet.
Og som du har set i dag,
taler de godt, og deres ord har vægt.
Så vær forsigtig.
Jeg vil ikke sige mere.
Ændr dig ikke...
Men prøv at tænke dig om.
Bliv.
Du kan være min præst i Bebbanburg.
Så du har brug for en præst?
Kun hvis han er Beocca.
Vær forsigtig.
Er hovederne pakket og lastet?
Og stinker og tiltrækker fluer.
Herre.
Hvor er nonnen Hild?
- Har hun forladt os? - Hun er her stadig.
Skal sankt Cuthberts lig med os, herre?
Han skal føre an
på munkenes skyldre.
Hvordan har Cumbralands modige mænd det?
Jeg glemmer ikke, at I hjalp mig.
I får alle sølv!
Men mere end det, I har mit sværd!
Han nyder tilbedelse,
sådan en forfængelighed er en synd.
Herre, du bør vide,
at han og fru Gisela var alene sammen.
Hvor?
På en mark, i en lade?
I kirken, herre.
Hold øje,
hvis hans pik skulle vandre,
og hendes mødom følge med den.
Ja, herre.
KONGERIGET WESSEX
Igen, højere.
- Højere. - Hvorfor ikke bruge al min kraft...
Kan du nu se, frue?
Ja. Tak.
Jeg vil ikke se hende gift.
Det skal hun.
Tiden er gået så hurtigt.
Trøst dig med, at Steapa ville dræbe enhver mand, der ville gøre hende noget,
husbonde inklusive.
Han er lige så meget hendes mand, som han er din.
Ja, det er han.
Skulle jeg have halshugget ham som forræder?
Dig, tøs!
Kvinde!
Kriger.
Jeg må ind i skoven der.
Jeg skal skide.
Jeg vil ikke gøre det i bukserne!
Halig, vores fange har brug for hjælp.
Uhtred håber, at du kan fortælle om Kjartans fæstning.
Den er høj.
Fortæl ham det, og du er død.
Så lad mig tale med ham.
Han vil tale med dig, når han er klar.
Han er en god mand.
Smid dit sværd!
Hent Uhtred.
Sig, at jeg har hans mand.
- Dræb mig, så er vi begge døde! - Nu!
Herre Uhtred!
Med lidt held overlever vi begge.
Jeg kunne have dræbt ham, herre.
Og være stukket af.
Dræb ham, så dør du langsomt.
Jeg sagde det jo.
Jeg bad din mand hente dig, herre.
Jeg myrder ikke, jeg vil forhandle.
Et liv for et liv?
Mit liv for mit sværd.
Jeg vil tjene dig, herre.
Jeg kunne have dræbt jer begge, men jeg vil tjene dig.
Du er Kjartans mand.
Nej.
Jeg er Kjartans bastard fra en slavetøs.
Og du er Uhtred Ragnarson,
og jeg vil tjene en kriger og en herremand,
en ægte herremand.
Hvis du tror, at jeg er de ting,
så læg dit sværd.
Garanterer du mit liv?
Læg dit sværd.
- Dræb ham. - Nej.
Læg dit sværd.
Jeg kan være til nytte, herre.
Han er kun en hedning, dræb ham!
- Ingen rører sig. - Dræb ham nu!
Ingen rører sig, og ingen andre end jeg taler!
Ingen!
Hvad hedder du?
Sihtric, herre.
Jeg er ikke loyal overfor Kjartan, og det kan jeg aldrig blive.
Sværger du, at dit sværd er mit?
Ved Thors hammer, herre.
Jeg sværger.
Så har du min beskyttelse.
Herre, tak.
Tak.
Sihtric er med os nu. Han tjener i kong Guthreds hær.
Han opfører sig, som var han konge.
Skal du skide eller ej?
I morgen, herre, beder jeg Halig og tre af vores snegle at gå forud
og sikre vejen.
Vejen vil være både sikker og fri.
Den velsignede sankt Cuthberts vej vil ikke blive blokeret.
Vi er enten en hær eller et kirkefølge, vi kan ikke være begge dele.
Vi kan være begge dele, og vi er begge dele.
Vi er en hellig hær.
Enighed, Uhtred, vil belønne os.
Det lover jeg.
Han tror, at han er over kirken, selv over Gud.
Abbed, han er hedning, vi anerkender ikke din Gud.
Han er en herremand uden land eller mænd, og det gør ham farlig.
Uhtred har vist sig loyal.
Glemmer du, hvordan min bror blev befriet fra slaveri?
Du rødmer, min kære.
Måske elskovssyge?
Abbed Eadred, du er for ligefrem!
Tilgiv mig.
Uhtred er adelsmand.
Han har land i Wessex.
Men han er født i Northumbria,
en udstødt adelsmand, hvis forfædre var konger.
Han ser sig selv som din ligemand, herre.
Måske mere.
Jeg går, hvis du vil have det.
Det vil jeg ikke, men du kan ikke blive.
Og hvis jeg er stille.
Vi kunne begge være stille.
Har du brug for hjælp, broder Trew?
Nej.
Tak.
Sov godt.
Abbed, den hellige helgen er i sikkerhed og dækket over.
Tak, broder.
Så siger jeg godnat.
Endnu en lille ting.
Du skal tage til Bebbanburg,
til lord Aelfric.
Er Aelfric ikke vores fjende?
Han er kun vores fjende, fordi han er Uhtreds fjende, men han er kristen.
Kan vi sige det samme om den langhårede påfugl?
For at stå mod nordboerne, mod daneren Kjartan,
får vi brug for mænd,
gudfrygtige mænd.
Lord Aelfric kunne give os de mænd.
Jeg har tilbudt ham en aftale i dette brev.
Du får et svar.
Det gør jeg, herre.
Må Gud være med dig.
De kommer nordfra.
Det kan kun være brødrene Siegfrid og Erik.
Ikke Kjartan?
- Nej. - Ville du sige, hvis det var?
To af os bør blive og holde øje,
to af os bør tage tilbage til Uhtred.
Det er ikke din beslutning. Uhtred satte mig i spidsen.
Ja, herre.
Hild, du tager tilbage til Uhtred.
- Alene? - Med Sihtric.
Os to?
Clapa, hold din grimme danerkæft.
Herre, der.
Det er Erik.
Og der er Siegfrid.
Jeg havde ret, det er ikke en hær.
Vi kan angribe i nat.
Overraske dem, mens de sover.
De vil vide, at Eoferwic er tabt.
- Vil de? - Ja.
Det er manden, jeg befriede.
De må have marcheret i dagevis.
Det er et godt tidspunkt.
Et angreb er en mulighed.
Det er den eneste mulighed, herre.
De venter bare på at blive slagtet... Herre.
Der er intet bedre tidspunkt at kæmpe end nu.
- Uhtred, jeg tænker... - Vi må angribe.
Herre, det er et godt råd. Vi må angribe i nat.
Hører du mig ikke?
Jeg tænker.
Gå.
Jeg må skylle smagen af nederlag væk.
Siegfrid, vi er ikke fortabt.
Der vil komme mænd.
Vi vil tage Eoferwic tilbage.
Dette er fakta.
Siegfried og hans hær har ikke krydset Tuede.
Den står mellem os og Eoferwic.
Men det er ikke en hær.
Vi er mere end tre gange så mange.
Så vi dræber dem.
Nej, vi dræber dem ikke.
Vi må tænke på de kampe, der ligger forude.
Efter Siegfried er der Kjartan, efter Kjartan er der Aelfric.
Og hvad du er nødt til, herre, er at vinde den første,
og det kan gøres i nat.
Jeg har besluttet, at vi skal forhandle.
Forhandle?
Med så lille en hær?
Brødrene og deres mænd er en nyttig tilføjelse til vores hær.
Hvorfor insisterer du på at invitere fremmede ind i garden?
Og hvad med sølvet?
Jeg har besluttet mig.
Der er sendt en besked.
Det vil betyde mindre sølv.
Ulf, det vil betyde mere sølv
fra Eoferwic, Kjartan og Bebbanburg...
Bebbanburg og hvad der ligger i den, tilhører ingen anden end mig.
Du tjener dig selv, lader det til.
Gisela, jeg vil gerne have dig med i forhandlingerne.
Uhtred, brødrene vil kun høre min stemme.
Vi burde kæmpe, ikke tale.
Jeg hedder Erik.
Det er min bror, Siegfrid.
Jeg er kong Guthred.
Nød I krigen med skotterne?
I ser trætte ud.
Har du et navn?
Jeg er Uhtred af Bebbanburg.
Danerne kender mig som Uhtred Ragnarson.
Er det dig, der dræbte Ubba?
- Ja. - Tak.
Vi har nydt godt af Ubbas død. Han er ikke savnet.
Daner, nordboere og saksere,
præster, hedninge...
En sær blanding.
I ved det måske ikke, men i jeres fravær,
er alle danere og nordboere i Eoferwic enten blevet dræbt eller flygtet.
Eoferwic bliver min.
Der vil ikke være kamp, ingen.
Medmindre det er med Siegfried og Erik.
Jeg vil kæmpe mod jer... Og jeg vil vinde.
Hvorfor taler du så?
Manden er den eneste Guds konge,
han foretrækker, vi kommer til en forståelse.
Det skal være en indbringende forståelse.
Giv dit tilbud.
I bytte for fred,
som kompensation for tabet af Eoferwic...
Tilbyder jeg jer en fæstning...
- Ved Dunholm. - Kjartan er i Dunholm.
Ja. Vi slår os sammen og tager den.
Kjartans land bliver jeres land...
Du tilbyder intet.
Dunholm er for stærk, den kan ikke tages.
Hvad jeg tilbyder, Siegfrid, er liv!
Livet som jarl!
Den eneste måde at slå Kjartan, er at nægte ham mad og frihed.
Vi, min bror og jeg, har ofte overvejet det.
Vi må omringe ham med mænd,
med forsvar og nægte ham det, han skal bruge for at overleve.
Ja, alle dine mænd ville skulle brødfødes og holdes ædru i månedsvis.
Det ville kræve for meget tid og for mange mænd, nogle hundreder.
- Men kan det gøres? - Der er andre måder.
Det kan gøres, ja.
Så er det det, vi gør.
Herre, det er ikke en plan, der kan besluttes i hast.
Der er andre måder.
Uhtred, som kongen forklarede, har du ikke en stemme...
Jeg siger, hvad jeg har i tankerne, og tydeligt!
Planen kan ikke fungere, der er andre måder at besejre Kjartan.
Alle andre end dig tager vist fejl, Uhtred Ragnarson.
Har vi en plan, kong Guthred?
Ja.
Vi har en plan...
Og vi har en forståelse, har vi ikke?
Det har vi.
Fremragende.
Udover Dunholm...
Hvor mange kvinder tilbyder du?
Ingen.
Slet ingen.
Dit hår er ubundet, frue.
Har du ingen mand?
Min søster gifter sig, når det sømmer sig.
Fremragende.
Forhåbentlig vil vi være knyttet i lang tid.
For fred.
KONGERIGET NORTHUMBRIA
Når vi er på plads, herre,
er der ting, jeg vil diskutere privat.
Selvfølgelig, så snart vi er på plads.
Se den velsignede helgens kraft, herre.
Ved at bære ham foran dig,
har han givet dig denne by uden en dråbe spildt blod.
Alt, hvad der kræves nu, er, at vi hylder ham.
Vil du være med til at bede, herre?
Ja, abbed Eadred.
Sihtric.
Ja, herre?
Kjartans fæstning ved Dunholm, fortæl mig om svaghederne.
Der er ingen, herre.
Herre, der er ingen svagheder.
Der er altid svagheder.
Jeg ser selv efter.
Jeg tror, at Uhtred er en trussel mod kronen.
En større trussel end brødrene.
Nej.
Det ser jeg ikke.
Jeg står i gæld til Uhtred.
Herre, vi står alle i hans gæld...
Men ved at hjælpe med at befri dig,
handlede han så ikke også for sig selv?
Han ser sig som hævet over os alle,
og han er elsket af mændene, de vil følge ham.
Jeg må sige, at jeg ikke tror, at Bebbanburg er nok for sådan en mand.
Han er kriger. Krigere tørster efter krig.
Mens vi ved, at Bebbanburg er nok for hans onkel.
Var det ikke for Uhtred
havde vi ingen uenighed med Aelfric, ingen.
Det modsatte ville gælde.
Han ville være en allieret.
Hvad planen for belejring af Dunholm angår,
så finder jeg den fornuftig,
men den vil kræve mange flere mænd.
Og... Det skal være mænd,
der ikke fristes til at kæmpe for hverken Siegfrid eller Uhtred.
- Ja. - Og må jeg foreslå, herre,
at du finder kristne mænd?
Kristne mænd, ja, selvfølgelig.
Hvorfra?
Lad mig tænke over det, herre.
Lad os begge tænke over det.
KONGERIGET NORTHUMBRIA
Er min nevø nu kriger?
Det er han, herre, og med et ry...
Et frygteligt ry.
Taler han om mig?
- Ofte, herre. - Nå?
Uden kærlighed.
Han vil vel flå mig?
Det er det indtryk, han giver, herre.
Og hvad er jeres konges hensigt med Bebbanburg?
Abbed Eadred, der rådgiver kongen, taler for fred.
Med abbeden siddende på den ene skulder,
- din nevø på den anden. - Og Uhtred vil have mig dræbt.
Han vil ikke hvile.
Jeg ved det.
Jeg har altid vidst det.
Vi frygter, at han ikke kun vil have Bebbanburg, herre,
men hele Northumbria.
- Som danerne gør. - Det gør de.
To hundrede spyd?
Sig til din konge,
sig til abbeden,
at jeg er åben overfor en alliance.
Hvis kong Guthred ville rejse en hær mod Kjartan,
ville jeg være klar til at støtte hæren,
mine forretninger med danerne er for længst afsluttede.
I bytte...
Vil jeg have...
- Osberts hoved. - Osbert, herre?
Min nevøs navn er Osbert.
Der vil ikke være mere snak om Uhtred.
Han er ikke arving, han er intet.
Osberts hoved.
Tak, herre.
Det er en af vores, herre.
Kødet er råddent, men jeg er sikker.
Gå hen til de andre!
De er alle mænd, vi kender, herre!
Tekil! Er han blandt dem?
Videre!
Der er kun syv hoveder.
Der er kun syv hoveder, hvem mangler?
Fiske!
Den sidste er Tekil!
Det er ham.
Det er den døde rytter.
Tror du, du vil narre mig?
Jeg ved, hvem du er.
Jeg ved præcis, hvem du er...
Uhtred Ragnarson!
Jeg tager din sjæl, Kjartan!
Mød mig!
Mød mig som en mand!
Uhtred!
Du bad om at tale, og så forsvandt du.
For at trække vejret, herre, ikke andet.
Vi har været uenige.
Jeg håber, at det er forbi.
Du kommanderer min hær, og du er min ven.
Men jeg er konge.
Ja, men man kan ikke være venner med alle.
Der er tider, herre, hvor du må være skånselsløs.
Du taler om Siegfrid og Erik.
Det gør jeg. De burde være blevet sendt til de dødes hal.
Nu tror de, at du er svag.
Mænd må frygte dig.
Frygter mænd Alfred? Han er en god mand.
De frygter hans utilfredshed, ja.
Du har ret.
Frygt er et bæst, jeg må bruge.
I mit fangeskab som slave
var der ofte frygt i mig.
Det er en følelse, der aldrig forlader én.
Den sætter ar.
Den gør en mand ydmyg.
Jeg forstår dig, Uhtred.
Må jeg sige mere, herre?
Selvfølgelig.
Jeg...
Jeg vil ses som Siegfrids ligemand.
Hans ligemand?
Som brødrene er jeg adelsmand af norden.
Jeg kunne let blive din rival.
Ja.
Jeg beder dig skabe fred med mig.
Jeg beder om din søsters hånd.
Tiltrækningen
er gengældt, antager jeg?
Føler hun det samme?
Det tror jeg.
Har du brugt tid sammen med hende?
Vi har talt, ja.
Så kan der ikke være nogen uenighed.
Jeg ser dig hermed officielt som min rival.
En trussel mod min krone.
Tak, herre.
Tak.
Så er det nok!
Hold dem fast! Følg mig!
Hvad laver I?
Jeg vil se kongen!
- Hild, nej! - Nej, Hild! Læg dit sværd!
- Læg det! - Hvad skal jeg gøre, herre?
Ikke noget.
Hild, mit sværd.
Og find Gisela!
- Frue Gisela? - Er det sandt, at de har taget Uhtred?
- Væk, det er Guds arbejde! - Det er det!
Så må du hjælpe ham.
Du er hans eneste håb!
Guthred! Hvad dine planer end er, så lav dem om.
I skal sælges.
Sælges? Hvorfor?
Herre, vi er din hær, vi reddede dig!
Jeg er klar over, at skønt du gav mig min frihed, tager jeg nu din.
Du bliver slave, Uhtred.
- Nej! - Og Halig med dig.
Nej! Du har ingen strid med Halig!
- Lad ham gå. - Nej, herre!
Jeg bliver ved din side.
Guthred, lad ham gå fri, jeg beder dig!
Ser du?
Det er grunden til, at du bliver sat i bur.
Du inspirerer loyalitet. Du inspirerer loyalitet i mine mænd.
Guthred, jeg gav dig mit ord, mit sværd!
Men hvad jeg har brug for, er 200 sværd!
Jeg har brug for 200 mænd, og det er du værd,
200 kristne mænd fra Bebbanburg!
Min onkel Aelfric?
Han bad om dit hoved...
Men slaveri må være nok.
Det ville være bedre at slå mig ihjel,
men du mangler modet.
Dræb mig med mit sværd i hånden!
Min søster ville aldrig tilgive mig.
Dræb mig!
Farvel...
Osbert.
Guthred, du bør dræbe mig, ellers vender jeg tilbage.
Jeg sværger!
Guthred!
Guthred, du bør slå mig ihjel!
KONGERIGET WESSEX
Han er væk, Hild.
Jeg ser ikke, hvordan jeg kan hjælpe ham.
Det kan du ikke.
Men herre...
Hild, kan kunne være på den anden side af havet nu.
Det kan ikke være sandt, han er Uhtred.
Herre, jeg vil søge efter ham.
Hvor længe, Beocca?
Så længe det er nødvendigt, et helt liv.
Hvorfor ikke?
Beocca, det er næsten umuligt,
og med al respekt, er det større end dig.
Han er fortabt, fader.
Nej!
Fader, det er Uhtred.
- Han beskyttede os i... - Aethelflaed, stille.
Han forlod os ikke,
- og vi bør ikke forlade ham... - Du tier stille nu.
Min kære, jeg ønsker ikke at forlade ham, men hvordan finder jeg ham?
Hvad med hans bror, Ragnar?
Ville han ikke ønske at finde Uhtred? Og han er mere kyndig end fader Beocca.
Jo.
Ragnar er gidsel!
Og han er en mand, der holder ord.
Kan han ikke være gidsel udenfor Winchester?
Jarl Ragnar. Jeg må bede dig om noget.
Og dig alene.
Af sted!
Du er ikke længere kriger.
Du tilhører mig nu.
Oversættelse: Anders Langhoff